-
Іонов В'ячеслав Анатолійович: відмінності між версіями
ua>InternetArchiveBot (Виправлено джерел: 1; позначено як недійсні: 0.) #IABot (v2.0.8.7) |
м (Імпортовано 1 версія) |
(Немає відмінностей)
|
Поточна версія на 22:29, 8 жовтня 2023
Іонов В'ячеслав Анатолійович | |
---|---|
![]() | |
Шаблон:Wikidata/p373 |
Шаблон:Однофамільці В'ячесла́в Анато́лійович Іо́нов ( — Шаблон:Пом Шаблон:ДС) — молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Короткий життєпис
Закінчив луцьку ЗОШ № 10, Рожищенський ветеринарний технікум. Призваний за мобілізацією 11 квітня 2014 року, командир БМП 8-ї роти 3-го батальйону 51-ї окремої механізованої бригади.
Востаннє дзвонив рідним 28 серпня з шостого блокпосту під Многопіллям (Донецька область). Під час прориву з оточення під Іловайськом 29 серпня був у другій колоні, у БМП влучив снаряд, машина загорілася, у тому ж БМП загинув комбриг 51-ї бригади Павло Півоваренко.
Довгий час перебував у списку розшуку, ідентифікований за експертизою ДНК. 18 лютого 2015 року в Луцьку воїна провели в останню путь та поховали на Алеї почесних поховань міського цвинтаря у селі Гаразджа.
Залишилася мама Надія Юхимівна та молодший брат.
Нагороди та вшанування
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, відзначений — нагороджений:
- 17 липня 2015 року — орденом «За мужність» III ступеня (посмертно).[1]